Håll er borta! Håll er borta!
Hur lyckade han fly?
Under behandlingen. Ett misstag. Han är inte smittad.
Riskera inget. Förbered liket för bränning!
Kör mig tillbaka till anläggningen.
Åh, skit.
SVARTBJÖRNSFÄNGELSET, MOSKVA
Ni misstar er. Jag är en FSB-officer.
- Jag vet. - Var är Ilyin?
Lika död som liket i bakluckan på din bil.
Han stank innan jag lade dit honom.
Korrumperade svin.
Ska jag försöka? Du är inte bra med människor.
Min vän flydde, va?
Han kommer snart tillbaka och då kommer vi härifrån.
Samme vän som vi hittade i en av våra lastbilar?
Sergeant Damien Scott, ni har en dödslängtan.
Först dödar ni min chefs son.
Sen jobbar ni ihop med överste Pirogovs dotter.
Ta dem.
"Ska jag försöka?"
Gör inte så. Vi kommer inte överens.
- Amerikanen tror att han är rolig. - Vad sa du?
- Att du bara har en testikel. - Men den är bara din.
Ni försäkrade oss att era män skulle hindra Andersson.
- De är fortfarande i fält. De... - De misslyckades.
Vi har information om att fångar flyttas på al-Zuharsis uppmaning.
- Vart då? Och varför? - Vi vet inte, vi saknar bilder.
- Vi behöver NATO: s drönare i Polen. - Att skicka över ryskt luftrum?
Jag skaffar få vänner. Vi försöker förhindra ett annalkande angrepp!
- Innan ni skaffar mer detaljer... - Inte utan drönare, sir.
- Var är era män nu, översten? - De var på väg ut ur fängelset.
Jag hör av mig så fort jag har mer detaljerad information.
- Då får ni era drönare, översten. - Sir, ma'am.
Har du nån historia med de här rövhålen?
Historia? Arkady Ulyanov mördade min far.
- Fan. Det här kommer att sluta bra. - Det garanterar jag.
Försegla rummet.
Snälla, nej! Nej!
- Använd den smittbärande arten. - Han har feber.
- Han verkar ha andningssvårigheter. - Avyttra honom.
- Vi måste tanka. - Stanna här.
- Låt bli telefonen. - Visst.
- Köper han chips till oss? - Var inte uppkäftig.
Kan du fråga? Jag gillar grillchips.
Vill du få en kula i dig? Fortsätt prata.
Vad säger Ulyanov om det? Han vill ha mig för sig själv.
- Bryt hans fingrar. - Vad ska skitskallen?
Ska du bryta det?
- Luta dig framåt! - Jag försöker!
- Prata engelska. - Jävla rövhål.
Kliv ut. Kliv ut! Vänta!
- Kom! - Sluta dra i mig!
Vi springer till den där bilen. Är du redo? Kom.
Ducka! Nu! Spring!
Ducka, ducka. In i bilen.
Flytta på dig, jag kör.
Era jävlar!
Skjut! Skjut!
- Snyggt! - Håll käft och kör.
Har ni dem?
En är på Drezna. Den andre flydde.
Idiot!
- Var har du varit? - Jag fick ge Ulyanov dina män.
- Va? - Han litade inte på mig, Philip.
Jag måste ge honom nåt verkligt.
- Du utnyttjade Michael och Damien. - Precis som du utnyttjade mig.
- Visst. Vart för de fångarna? - En anläggning norr om fängelset.
- Var ligger den? Hur långt norrut? - Jag vet inte.
- Vilken sorts anläggning? - Biokemisk.
- Och vad gör de... - Det är allt jag vet!
Jag kunde inte pressa honom mer. Jag beklagar.
Beklagar du? Kom genast tillbaka hit.
- Vad ska du göra med den? Helvete! - Skit!
- De tar jämt slut vid fel tillfälle. - Ja.
- Du är fast med mig. - Toppen.
Ring upp Sektion 20. Varför dödade Ulyanov din pappa?
För att han var en hederlig man.
- Så. - Tack.
- Martinez. Jag har Scott! - På högtalarna.
- Varsågod. Vad händer? - Jag är med Pigarova. Pirogova.
- Vi är öster om fängelset. - Stonebridge?
Jag tappade bort honom. Andersson sattes på en av transporterna.
Mikey följde efter.
Vi har ögon i skyn. Var ska vi leta?
Jag vet inte. Mikey är dålig. Han har svårt att andas.
Då har vi ont om tid. Hör av dig fort, Scott.
- Skit. - Ja. Vi måste bli av med snutar.
- Jag spårar Scotts signal. - I väg med er.
Kom hit!
Sitt. Vad är det här för ställe? Var fan är vi?
- En forskningsanläggning. I Drezna. - Vilken sorts forskning?
Jag är bara en assistent! Jag vet inte!
Det är biologiskt.
Smittkoppor som stridsmedel.
Skit. Ge mig din telefon.
De är inte tillåtna. Bara dr Takenaka har en telefon.
Ta mig till Andersson. Mannen som jag kom hit med.
Du är döende. Jag kan hjälpa dig.
Jag kan hjälpa dig.
Ta mig bara till Andersson. Nu.
- De kommer i fatt oss. - Jaså?
Du får gärna sluta jävlas med mig.
Jag säger till när jag är färdig.
- Känner du dig hotad? - Jag har träffat tuffare tjejer.
Den där kvinnan i går...
- I gisslan? - Berörde det dig inte, Julia?
Det här är inte DEA. Det är inte lagen, allt är inte svart eller vitt.
Jag förstår gråzoner. Jag har gjort saker under täckmantel.
Jag klarar att döda vakten och höra hans tjej.
Men jag har aldrig sett på när en oskyldig kvinna avrättas.
Är det nu du säger att världen är komplicerad?
Eller en väldigt enkel. Det blir lättare.
Visst.
- Signalen är borta. - Vilken väg ska vi ta?
Bilen kommer från fängelset.
- Vart ska du? - Jag vet inte.
- Vi har nästan slut på bensin. - Skit.
Kunde du inte ha valt en fulltankad bil?
Förlåt. Jag borde ha tankat och kollat oljan.
Åh, sarkasm från en amerikan.
- Skulle inte vi fatta? - Lägg av. Alla vet att det är så.
Vill du tala om stereotyper? Du är snygg nu, men alla vet-
- att ryska kvinnor förvandlas till korta, feta tanter med mustasch.
Jag ser början på en.
- Babusjka. - Va?
- De kallas så. - Där ser du.
Ni har till och med ett namn för dem. Det måste vara sant.
- Varför kör du upp dit? - Ser du nån annan väg här?
Kom hit! Kom hit!
- Vänta! Kom hit. - Vad är det?
- Ett ögonblick. - Kom!
Ingen har överlevt.
De tar betet. Det är vi, döda i en explosion.
- Fler poliser. - De är inte poliser.
Polisen, fångvaktarna, Ulyanov.
Finns det nån som inte är arg på dig?
Bara du älskar mig, så.
- Kom. - Vart ska du?
- Vem är det? - Bra tajming. Det är mina vänner.
- Vi ska gå ut dit. Lita på mig. - Va?
Lita på mig bara. Vill du dö här?
- Säg det. - Det vill du inte.
Gör som jag. Gå.
Jag ser Scott.
- Grabbar. - Han är här!
- Jag är obeväpnad. - Stopp. Stopp.
Lägg ner vapnet. Ner med det.
- Ner. Ner på knä. Har du dem? - Ja.
- Bra jobbat, Babusjka. - Bli inte för uppspelt.
Jag såg dig ta hans pengar!
- Svin! - Major Pirogova.
- Var han bråkig? - Vem?
- Hon älskar mig. - Tydligen.
- Trevligt att ni dök upp. - Är du oskadd?
Ja då.
- Ska vi hitta Michael? - Ja.
Vad har ni gjort med mig?
- Var har du varit? - Kom hit!
Saknade du mig? Försök inte fly. Då skär jag halsen av honom.
Ge mig din telefon. Lägg den i min vänstra hand.
Han gör det inte. Han behöver mig levande.
- Gå! Gå! - Våga inte göra det!
- Få ut mig härifrån! - Det går inte.
Han är infekterad. Han smittar.
- Det måste finnas nåt ni kan göra. - Han är död om några timmar.
- Det är väl smittkoppor? - En variant. Mycket mer effektiv.
Effektiv? Får al-Zuhari tag på det, så dör tusentals människor.
Tiotusentals!
Men varför? Du är inte ens troende.
- För pengarna? - Forskningen.
Kom här. Kom här.
Du måste berätta allt du vet om deras planer, Erik.
Du lämnar mig här, va?
Du hörde honom. Jag kan inte släppa ut dig.
Jag ska skaffa dig hjälp. Göra allt jag kan göra.
Men nu måste du berätta allt du vet om dem. Förstår du?
Ja. Jag laddade ner uppgifter om alla baser i Europa.
Scheman, personalakter, dokument, kartor.
Fanns nån indikation på var de planerar att angripa?
Nej. Men jag laddade även upp på servrarna.
- Vad då? - Infiltratörer.
Deras folk in i systemen.
Vakt! Vakt! Vakt!
Gå. Jag märkte dem.
- Jag märkte allt jag gjorde. - Tack.
Jag märkte allt jag gjorde!
Att offra Scott och Stonebridge var ett beslut under press.
Men i den stunden var risken värd att ta.
De kan ta hand om sig själva.
Du gör det varje gång de skickas ut. Skulle du ha agerat annorlunda?
Nu vet vi vilken sorts angrepp al-Zuhari planerar. Biokemiskt...
Hur vet vi att det är sant?
Vad hände i Beirut, Leo?
Ja. Vad hände på Rue Eville? När Dalton gick in i huset?
- Jag blev skjuten. - I axeln, ja.
Skulle jag ha planerat det?
Jag kunde ha dött. Och för vad? Det här?
Du behandlar mig som en jävla förrädare igen.
Men du dog inte. En i min personal gjorde det. Precis som Van Berg.
Kunde jag ha stoppat henne? Du kunde inte kontrollera henne.
- För Guds skull. - Vilken Gud, Leo?
Spelar det nån roll?
- Jag kan inte få dig att lita på mig. - Stanna här.
- Major. - Översten.
- Är du oskadd? - Ja.
Vet vi vart de för fångarna?
Nio möjligheter inom 160 km norrut om fängelset.
Vi övervakar fängelset via drönare men vi har inte fått fram nåt.
- Hur lång tid har Michael? - Vi ska stoppa al-Zuhari...
- Hur länge? - Inte länge.
- Leo! - Fråga inte.
- Vad fan händer? - Spetsnaz är beredda. Inofficiellt.
- Deras kommendör var min fars vän. - Tack.
Michael!
- Sergeant. - Chefen.
- Situationsrapport? - Jag lever.
- Är Damien där? - Jag är här. Allt är bra.
- Var är du, Michael? - I Drezna.
De tillverkar stridsmedel med smittkoppor för al-Zuhari.
- Fångarna är försökspersoner. - Informera NATO.
Signalen är spårad. Han är i Drezna.
Andersson har infekterats, chefen.
Han dekrypterade inte bara data. Han laddade även upp.
- Laddade upp vad då? - Infiltratörer.
Deras folk in i systemet. Falska identiteter. Men han märkte dem.
Michael, vi har medicin och vi är på väg.
Uppfattat.
Michael?
Kom igen, kom igen.
- Leo... - Säg inget.
Vi är alla under massiv press. Om smittkoppsviruset finns i Drezna-
- så vore ett frontalt angrepp ett självmord.
- De dödar Michael innan ni går in. - Ska du gå in?
Om jag kan säkra viruset får Stonebridge en chans.
Al-Zuharis folk försökte döda dig, Leo.
Går du in, så kommer du nog inte ut.
Philip, låt mig gå in. Var på utsidan, gå in efter mig.
- Ni har inget att förlora. - Richmond följer med dig. Civilt.
Okej. Då kör vi.
Jag har en hemsk känsla av att Ulyanov-
- vill ge viruset till al-Zuhari snart. Väldigt snart.
Helikoptern är redo. Drezna är 30 km härifrån.
- Spetsnaz möter er där. - Vi går om fem minuter.
- Är du redo? - Jag måste ringa ett samtal.
Ester?
- Du skulle ju vara tillbaka nu. - Ja. Det tar några dagar till.
Du skulle vara tillbaka.
Jag vet, men saker förändras.
- Har nåt hänt? - Nej. Allt är bra, Ester.
Vi gör nåt när jag kommer tillbaka. Går ut nånstans.
Jag vill inte göra nåt, bara vara tillsammans.
Det låter bra.
Tar du hand om honom?
Ja. Det är vad jag gör.
Tack, Damien. Jag älskar dig, pappa.
Jag älskar dig också.
Mår du bra?
- Jag avslöjade er för Ulyanov. - Jag vet.
Locke har redan sagt det.
- Damien, jag var trängd... - Leo...
vi är alla spelpjäser. Det är allt.
Nu ska vi komma med helikoptern.
- Philip Locke. - Kommendör Voskov.
- Har majoren informerat er? - Ja.
- Din vän kommer att klara sig. - Jag hoppas det.
- Det var nästan mänskligt. - Hör upp.
Hitta Stonebridge och virusproven. Vi gör resten.
- Ge Stonebridge det här. På en gång. - Kom.
- Mår du bra? - Ja.
- Vad bränner de? - Jag vill inte tänka på det.
- Leo Kamali. - Leo Kamali.
De är inne.
Okej.
- Vad gör du här, Kamali? - Följer al-Zuharis order.
Reza Hassan ska hämta leveransen.
I dessa tider är en försäkring bra att ha.
- Var är Ulyanov? - På väg med Hassan.
- Vem är det? - Hon är med mig.
- Ni lät amerikanen fly. - Vi har engelsmannen.
Bra. Låt oss gå in.
Han är här inne.
Jag ska demonstrera på denne man.
Mr Ulyanov önskar att ta hand om honom personligen.
De är här.
Reza Hassan. Vet al-Zuhari om Kamali, så ligger han illa till.
- Ulyanov. - Jag singlar slant om honom.
- Han är min. - Framåt!
- Bravo 2 på plats. - Avvakta.
Guds fred vare med dig. Den stora dagen är nära, broder.
Hon är en av oss.
Du kanske har varit borta för länge?
Jag ombads att komma hit.
Är det han?
Gör det.
- Det är nu eller aldrig. - Nu.
Den här vägen. Följ efter dem, nu!
Kärring!
- Är du oskadd? Var är Michael? - Där inne.
- Du är skyldig mig en öl. - I dina drömmar.
- Du behöver en nyckel! Nyckel! - Jag har en!
- Okej. Är du oskadd? - Trevligt att du kom.
Ja, kom jag tidigare, skulle du inte uppskatta det.
Gjorde de skojiga experiment på dig? Fick du sprutor i rumpan?
- Då så. Varsågod. Ta den. - Bakom dig! Bakom dig!
- Mikey. Varsågod. - Tack.
- Kan du gå? - Ja, jag hinner i fatt dig.
- Jaså? - Jag mår redan bättre.
- Jaså? - Nej. Skit.
Framåt!
Mikey!
Skit. Stackars jävel.
De kommer, Mike.
Kom. Kom nu.
Ulyanov! Nina Pirogova.
Ulyanov!
- Hur mår du? - Helvete!
- Åh, skit. - Kamali!
- Ge mig viruset! - Stanna där!
Följ med mig.
Gå! Gå! Ut, fort!
Zero, försegla byggnaden. De har viruset.
Han är med oss. Det är okej. Han är med mig.
- Mår du bra? - Ja.
- Ulyanov? - Du har rätt.
Alltid vid fel tillfälle.
- De har Kamali. - Du står över den här gången.
Kom!
Tack.
Vad är prognosen?
Det är inte ett misslyckande. De har vapnet, men vi har proverna.
Och Valigny, den svenska läkaren. Hon kanske avslöjar nåt.
Richmond är med NATO: s datatekniker.
De söker efter infiltratörerna som Andersson laddade upp.
- Jag frågade om min prognos. - Du blir frisk.
Oroa dig inte.
Det var en bakterie som heter clostridium botulinum.
Det var nära ögat.
Och Leo?
Inga nyheter. Utan honom vore du död.
Han riskerade sitt liv.
Han gjorde allt för att hindra dem. Jag litade inte på honom.
Det var inte ert fel.
Det fanns ett ögonblick...
där jag kände att jag var på väg att släppa taget.
Jag ville att det skulle ta slut.
- Bättre död än trasig, ni vet? - Och nu?
Jag blir frisk.
Vill du veta sanningen? Vi blir inte bra som gamlingar.
- Njut av druvorna. - Chefen.
- Vem är det? - FSB. Öppna dörrjäveln.
- Kom in. - Vilken ska du använda?
Jag vet inte. Vilket humör är du på?
Ska jag visa dig hur ryska tjejer dricker sin vodka?
Ja, tack.
Vad säger du?
- Säg det på engelska. - Knulla mig.
Är det vad du säger?
Du säger det ofta.
Åt helvete med det.
Vad är det?
Skynda på! Läs upp det!
Jag heter Leo Kamali.
Jag har syndat mot Allah och smutsat ner hans heliga namn.
Jag har förrått honom i den otrogen Satans namn.
Jag ska framföra följande meddelande:
Al-Zuhari ska hämnas på väst på ett aldrig tidigare skådat vis.
Mitt öde är barmhärtigt i jämförelse med kommande offers.
Helvete!
Vad ska jag säga till lilltjejen?
Leo sa att al-Zuhari skulle offra vad som helst för att uppnå sina mål.
För att besegra honom måste vi göra samma sak.
Vad offret än blir... Så kommer det att ske.
Och vilket priset än blir... Kommer det att betalas.